Policija Hillsida.
Detektiva Malloya iščem.
Rad bi prijavil zločin.
Se lahko pogovoriva?
Seveda.
Kar naprej.
Na samem.
Dolga noč?
Ja. –Bi kavo?
Detektiv, imate kdaj težave s spominom?
PET TEDNOV PREJ
Jaz bom zaključila, če se ti mudi. –Resno? –Ja, seveda.
Odjavila te bom.
Ericove mame ni doma, zato je povabil nekaj družbe.
Kdo vse gre?
Vsi.
Se odpeljeva skupaj?
Kaj pa vem. Nisem za te pivske zabave.
Joyce, si dobro? –Sem.
Pozneje mi pošlji sporočilo. Mogoče pridem.
FILOZOFIJA UMORA
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: www.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Zakaj sem že prišel sem? –Ne morem ti pomagati.
Več milnice.
Naj sploh vprašam? –Avto perem.
Kaj je povod?
Sobota je.
Ob sobota je dan za opravila.
Ljubica, pomagaj očku oprati vato.
Moram? –Lepo bi bilo, če mu pomagaš.
Potem se lahko igraš z Marvinom.
Mama pravi, naj ti pomagam.
Krasno! Vzemi gobo in se kar loti.
Fuj, očka! Kdaj si ga nazadnje opral?
Ne! Zadela si me!
Pa sem te!
Pusti mojo sestro!
Ne, Superfant je!
Superfant! –Za hip sklenite premirje.
Bi šla rada mimo?
Pustimo mamico mimo?
Ja. –Odloži tole.
Nam ne zaupaš? –Njima že.
Av!
Ko pa se boš vračala …
Da si ne drzneš! –Kaj praviš, Z?
Ni omenjala vrnitve.
Res je. –Tvoja mama sem!
Ni omenjala vrnitve.
Ni omenjala, ne?
Ni omenjala vrnitve.
Dajta jo!
Odličen poduk za otroka.
Kako pogoltneš besedo.
Pokazal sem jima, kako nujno je pozorno izbirati besede.
Sicer pa je v ljubezni in vodnih dvobojih dovoljeno vse.
Si spet pozabil, zakaj si prišel sem?
Ne, dobro vem, zakaj sem prišel.
Še vedno sem jezna nate. –Resno?
Evan, prosim te! Ta hiša!
Če ni eno, je pa miš!
Parsonse bom poklicala. –Mislil sem, da jih ne maramo.
Pasti bom prinesel. –Ne bomo tako ubili miške.
Bi raje plačala Lloydu Parsonsu milijon?
Jaz bom uredil.
Počistiti moram.
Hvala, kolega!
POLICIJA PRIBLIŽEVANJE PREPOVEDANO
To je na Floridi.
V parku.
Ta je dobra.
Presneto, Irene, novejšo fotografijo hočejo.
Imate šolsko fotografijo?
Nekaj podobnega?
Letos je prišla v moštvo.
Čudovita je.
Si smem izposoditi?
Edini izvod je.
Vrnil vam jo bom, ga. Bonner. Obljubim.
Nedotaknjeno.
Tam, rožnata majica.
S Pavlom govori.
Presneto!
Zakaj hodijo vse čedne na sociologijo?
Morda boš imel srečo in bo hodila k tvoji etiki.
Hipotetično vprašanje.
Če se ti približa študentka in želi strastno noč, lepa, tvoj tip,
odrasla.
Ne želi ti uničiti zakona ali kariere, nikomur ne bo povedala.
Samo eno noč želi.
Bi pristal? –Želi dodatne točke?
Odgovori na vprašanje.
Ne, ne bi pristal.
Razen kršitve etičnega kodeksa moram misliti tudi na svoj zakon.
Izjemno.
Spomnim se, da sem pred kratkim bral knjigo,
pozabil sem ime pisca.
Rekel je: "Krivda je razumska odločitev."
Narobe me citiraš. Rekel sem, da je krivda pogojni odziv
in da jo je možno preseči z objektivnim razmišljanjem.
Jaz pa ti pravim, da je objektivno seksi.
In si te želi.
Od tebe je odvisno, ali boš občutil krivdo.
Hočeš reči, da bi ti pristal.
Kje pa. Poročen sem.
Živjo! Oprosti, ker sem pozen. Pozabil sem na čas.
Kakšen je bil prvi dan po vrnitvi? –Ničesar nisi zamudila.
Zakaj sta še pokonci? –Očka, v gozdu je zmešanec!
Zmešanec v gozdu? Kako to misliš?
Adam, ni zmešanca v gozdu.
Ti si edini zmešanec. –Z.!
O čem govori? –Neko dekle je izginilo.
Na jezeru. Navijačica iz Eastfielda.
Z. mu je rekla, da je v gozdu norec, ki žre otroke.
Kot brata Grimm.
Očitno bo študirala angleščino.
Skrbi me, ker se otroka vozita tja s kolesom.
Se je izgubila ali so jo ugrabili? –Ne vedo.
17 let ima. Morda je pobegnila.
Se pač ne bosta vozila po temi okoli jezera, dokler ne izvemo več.
Kaj iščeš?
Ne hraniš tega?
Kaj se je zgodilo?
Nič.
Vsaj nič novega.
Santos je prebral mojo knjigo.
Rekel je, da je izjemna.
Ni to dobro?
In potem mi je povedal število študentov
in 20 najdaljših minut mojega življenja delil svoje mnenje.
Čemu chateau? –Zakaj pa ne?
Sprašujem se, ali je bila selitev sem pametna.
Nismo imeli izbire.
Na še eno akademsko leto.
Lepo se imej! –Adijo!
Boš spet poučevala, ko bosta otroka malo večja?
Ne, hvala.
Univerze so 364 dni na leto elitistične arene.
Sploh ne razmišljam o tem.
Vsem rečem, da je Ellen najpametnejša ženska.
Pa srednje šole? Ne iščejo nadomestnih učiteljev?
POGREŠANA
Si predstavljaš, kaj preživlja mati?
Mlada je.
Upam, da bodo ujeli bolnika
in ga primerno zdelali.
Živjo! Vstopite.
Anna. Videl sem, da si se prijavila.
Kakšno je bilo poletje? –Čudovito.
Šla sem v Grčijo. –Da le? Izjemno.
V zibelko zgodovine.
Kako je bilo? –Izjemno.
Tam sem prebrala vašo knjigo
in zanima me, čeprav ste najbrž siti vprašanj,
vendar bi se rada ob kavi
malo pomenila o njej.
Nisem sit vprašanj, vendar pa ne pijem kave.
Tu piše, kdaj imam govorilne ure.
Dobro.
Pozdravljeni.
Nekaj znanih obrazov vidim, kar je dobro.
Filozofi smo izumirajoča vrsta.
Več nas je, bolje je.
Za tiste, ki ne vedo, sem dr. Birch.
To je humanistična znanost 325,
filozofija jezika.
Se mi je zdelo, da je gneča.
Ellen Birch?
Ja. –Je vaš soprog doma?
Potrebujete pomoč?
Ne, hvala.
Past za miši iščem.
Nisem vedel, da je toliko vrst.
Pričakoval sem takšne iz Toma in Jerryja.
Je ta dobra? –Ja, ampak kruta.
Miš obtiči v njej in umre od lakote.
Resno? –Ja.
S to pa jo ujamete in izpustite na travnik.
HUMANO
Nisem mislil dati toliko,
ampak vsaj to lahko naredim za miš.
Imate pištolo?
Ja, imam.
Jo smem videti? –Ne, ne smeš.
Zakaj? –Ker so pištole nevarne.
Zakaj? –Ker so …
Srček, pojdi se gor igrat.
Rad bi jo videl. –Vem.
Pojdi se gor igrat.
Igraj se.
Pri tej starosti so radovedni.
Mogoče bi morali še enkrat poklicati soproga.
Pritisnite "da".
Kako? –Pritisnite "da".
Prav.
Hvala.
Ellen?
Živjo. Kaj je narobe?
Sta otroka dobro? –Ja, sta.
Dr. Birch. Detektiv Robert Malloy,
detektiv Killian, policistka Antonelli.
Kako vam lahko pomagamo? Je kaj narobe?
Ste lastnik volva S60, letnik 2015?
Kje si bil? Klicala sem te. –V železnini sem se ustavil.
Detektiv, za kaj gre?
No …
Pred nekaj dnevi je izginilo dekle iz Eastfilda.
Raziskujemo.
Joyce Bonner.
Ste slišali zanjo?
Ne.
To je dekle s poročil, ne?
Navijačica. –Ja.
Kaj ima to z nami?
Nekdo nam je rekel, da jo tistega dne, ko je izginila,
opazoval moški v sivem volvu.
Najbrž ni nič, ampak moramo preveriti.
Mi poveste, kjer ste bili
v četrtek 28.?
Ob 15h.
Dvomim. Rokovnik imam v šoli.
V šoli.
Niste doktor? –Ne, profesor na univerzi Addison.
Jutri lahko pogledam in vas pokličem. –V rokovniku piše, kje naj bi bili.
Ni pa nujno, da ste bili tam.
Ja, prav imate.
Kaj se dogaja?
Ljubica, pojdi noter.
28. je bila Z. zadnji dan v taboru.
Ponjo si šel. Se spomniš?
Kateri tabor? –Wildwood. Avtocesta 15.
Ob pol štirih so končali.
Ja. –Dobro.
Samo v avto bomo pogledali in gremo.
Seveda. –Ne potrebujete naloga za to?
Ne, če nam dovolite.
Dovolil bi vam, a še niste povedali, kaj ima to z mano.
Naša priča trdi,
da je bila na vetrobranskem steklu nalepka Addisona.
Morda gre za napako.
Kot je rekla žena, šel sem po hčer v tabor.
Wildwood je 50 km od jezera.
Kako veste, da je izginila na jezeru?
Pri poročilih je bilo. Z., mama je rekla, da počakaj notri.
Dr. Birch, za rutino gre.
Res? Me je rutinsko obtoževati pred mojo hčerko?
Pomirite se.
Miren sem. –Samo svoje delo opravljajo.
Smemo pogledati v vozilo? –Smete.
Ne, ne smete.
Kdo je zadaj?
Zakaj mislite, da je kdo?
Predvidevam na podlagi prizorov na televiziji in v filmih.
V resničnem svetu imamo proračun.
Ne moremo si privoščiti, da nas kdo opazuje, kako delamo. –Ja.
Torej,
kdaj ste morali po hčer?
Ob pol štirih. Tu okoli. –Koliko okoli?
Pet, deset minut.
Redko se konča točno.
Vedno je 32 ali 17 minut čez.
Ste pravočasno prišli? –Sem.
Točno? Malo prej?
Povedal sem, da se ne spomnim.
Ker ima moja hči komaj devet let,
ne more dobiti vozniške, zato jo pogosto vozim okoli.
Ta pot se mi ni vrezala v spomin.
Ste kdaj srečali Joyce Bonner?
Po mojem nisem. –Je pa možno? –Ne spomnim se,
da sem spoznal koga s tem imenom,
na univerzi pa srečam veliko mladih.
Možno je, da sem jo spoznal.
Sem pa prepričan, da ne vem, ali sem jo.
Na vprašanje, ali ste slišali za izginotje,
ste rekli, da je bila navijačica.
Kajne? Se spomnite tega?
Ja. –Da je bila navijačica?
Tako se reče. Gotovo je še vedno navijačica.
Ker pa je pogrešana, najbrž nikjer ne navija.
Filozofija.
Mislim, torej sem. Nekaj takšnega.
Pri uvodnih urah predavam o Descartesu, sem pa strokovnjak za lingvistiko.
Za filozofijo jezika.
Oprostite, ker ne vem, toda s čim se ukvarja filozof?
Kaj je smešno?
Eno od najpomembnejših vprašanj, ne?
Filozofijo lahko imate za logično pojasnjevanje misli.
Vendar sem po stroki bolj predavatelj kot filozof.
Je to pomembno?
Ne vemo, kaj je pomembno, dokler ne slišimo tega.
Tudi kriminalistično preiskavo bi lahko imeli
za logično pojasnjevanje dokazov.
Blizu jezera živite, ne?
Greste kdaj tja? –Ja, včasih.
Ste kdaj najeli kajak? –Nisem.
Se spomnite, da ste videli rjavolaso 17-letnico,
ki je posojala kajake?
Ne morem reči, da se.
Hočete reči, da se ne spomnite?
Tako je. Ne spomnim se, da sem videl mlado dekle, kaj šele rjavolasko,
ki posoja kajake.
Nikoli nisem najel kajaka.
Nikoli nisem nikogar poslal najet kajaka in do zdaj nisem razmišljal o tem,
dokler niste omenili tega. –Uživate?
No …
Škoda, da imate slab spomin.
Dobro.
Hvala, da ste nam naklonili malo časa, profesor.
Nisem več aretiran?
Sploh niste bili.
Imamo vašo številko. Poklicali bomo, če bi vas potrebovali.
V pisarno, prosim. –Seveda.
Hvala za pomoč.
Malenkost.
Vse je v redu.
Odgovoril sem na nekaj vprašanj in odšel.
Kaj jih je zanimalo?
Kje sem bil, ko sem bil tam.
Ali sem kdaj srečal …
Kako ji je že ime?
Joyce Bonner. –Bonner, ja.
Si jo kdaj srečal?
Zakaj bi jo?
Povedal sem jim vse, kar vem.
Zahvalili so se mi in to je bilo to.
Si mi prihranila krožnik? Sestradan sem. –Krožnik?
Ja.
Adam je jokal celo uro, ker je mislil, da si v zaporu.
Vedeš se, kot da sem jaz kriv.
Samo v avto so hoteli pogledati.
4. amandma imamo.
Kristus! Dekle je pogrešano!
Vem! –Ti ni padlo na pamet …
Pa če bi se to zgodilo Zeldi in bi nekdo tako igral mačista?
Mogoče sem preburno reagiral.
Kje si imel pamet? –Igrali so se z mano.
Začel sem se braniti.
Neumen sem bil, vem.
Moral bi jim pustiti, naj naredijo, kar hočejo.
Kako je Adam?
Pogovori se z njim.
Pa Z.? –Dobro je. Tudi z njo se pomeni.
In ti?
Sem prestrašil tudi tebe?
Oprosti.
Zenov paradoks progresivne dihotomije predlaga,
da mora oseba prehoditi pol poti,
preden želi priti na drugo stran sobe.
Pred to polovico pa moram prehoditi četrtino razdalje.
In tako naprej.
Do neskončnega števila vse manjših razdalj.
Po tej logiki človek ne bi mogel narediti prvega koraka.
Zeno je na neki način pokazal,
da je gibanje nemogoče.
G. Barnes.
Tukaj.
Se strinjate z Zenom?
Ja.
Torej po mojem vznemirljivem predavanju ne boste mogli iz učilnice?
Očitno smo obtičali tukaj.
Mislim, da gre za igro besed.
Logično je, ampak ni. –Ja.
Na pravi poti ste. Paradoks razkriva omejitev jezika.
Iz izkušenj vsi vemo, da lahko prehodimo sobo.
Samo v jeziku se pojavi negotovost.
Imate dolar v enakem smislu, kot imate glavobol?
Dokler imamo glagole, kot je "biti",
ali pridevnike, kot sta "drži" in "ne drži",
bomo še naprej, citiram našega prijatelja Wittgensteina,
bomo še vedno zrli v nekaj,
česar očitno ne more odstraniti nobeno pojasnilo.
Ja? –Torej resnice ni?
Takole naj vas vprašam.
Vam lahko jaz povem resnico
ali lahko povem, kaj imam ali si razlagam kot resnico?
Kolikor mi dovoljuje spomin.
Ampak prehitevamo.
Držimo se paradoksa.
Drobtinico po drobtinico.
Sem zgodnja? –Ne, samo teh sem se lotil.
Vstopi.
Vrata pusti odprta.
Prav.
Kako ti gre ta semester?
Kaotičen je. 18 predavanj poslušam.
18?
Lepo je. Je novo?
Ja, poleti sem kupil v Bostonu.
Odličen spomin imaš.
Sam se komaj spomnim prejšnjega tedna.
Se spomnite
prejšnjega semestra?
To bom vzela kot pritrditev.
Ni nama treba omenjati tega. –Želim, da omeniva.
Naj zdaj zaprem vrata?
Opravičiti sem se hotela.
Lani sem bila v slabem stanju.
Vi … Hoteli ste mi pomagati,
jaz pa sem to izkoristila.
In to kar hudo.
Rada bi rekla, da je šlo za trenutek slabosti,
ampak ni šlo za to.
V tistem trenutku nisem razmišljala in …
Rada bi, da veste, kako neumno sem se počutila
in da mi je resnično žal.
Anna, cenim tvojo odkritost.
In iskrenost. In sprejmem tvoje opravičilo. –Hvala.
Rada bi le, da to pozabiva in se normalno vedeva.
Če bi rada povrnila zaupanje med nama, se bom trudil tudi jaz.
Res ste neverjeten človek.
Po platonski plati. Resnično.
In če lahko, sem se želela pogovoriti o vaši knjigi. –Krasno.
POMEMBNOST FILOZOFIJE
Če bi jo vsaj kritiki prebrali tako temeljito, kot si jo ti.
Ali celo moji kolegi, ko smo že pri tem.
Naprej.
Dober dan, profesor.
Imate trenutek časa? –Kot vidite, je tu moja študentka.
Hitra bova.
Poglej, no! Ste jo vi napisali?
Sem.
Kar debela je. –Lahko počakate zunaj?
Takoj bom. –Velja.
Kar počasi.
Kako dolgo že poznate doktorja?
Nekaj let.
Je prijazen možak?
Tu so vsi zmešani.
Sestanek imam zunaj kampusa, zato nimam časa za pogovor.
Nič hudega. Pospremil vas bom.
Še malo sem se želel pomeniti o 28.
Želeli ste? Preteklik?
Se je to spremenilo? –Tako se reče.
Zdaj bi rad govoril z vami.
Saj govorite.
Rekli ste, da ste tistega dne šli po hčer v tabor.
Ja, tako sem rekel.
Pa ste to tudi naredili?
Ker me hči očitno ne čaka v taboru,
bi rekel, da sem šel.
Se na poti niste ustavljali? –Nisem.
Svetovalka v taboru je rekla, da vas je 40 minut čakala s hčerko.
Je zamujanje danes zločin?
Ne, ni. Oviranje preiskave pa je.
Kako pa oviram preiskavo?
Od kod vam moji zapiski?
V smeteh pri jezeru sem jih našel.
Se res niste ustavili tam?
Morda mimogrede?
Možno je.
Včasih grem k jezeru.
Sedim v avtu, delam,
gledam jezero in … To mi zbistri misli.
Ste to počeli tudi 28.? –Ne spomnim se.
Morda. Mogoče sem šel zjutraj tja
ali dan prej. Ne vem zagotovo.
Zagotovo pa vem, da nisem povezan z izginotjem dekleta.
Imate še kakšno vprašanje? Mudi se mi.
Ne, nimam več vprašanj.
Hvala.
Dr. Birch, policija Hillsida je zaplenila vaš avto.
Vrnili vam ga bomo … –Se hecate?
Od začetka sodelujem.
Ker vaša izjava nasprotuje materialnim dokazom … –Nasprotuje?
Temeljita preiskava … –Zato me pustite brez prevoza?
Hotel sem povedati, da je prišla vlečna služba. Rekli ste, naj počakam.
Niste …
To je neverjetno. Kraja!
Verjemite, rad bi čim prej to pojasnil.
Vrniva se 40-minutni zamudi.
Lahko me aretirate. Ne bom odgovarjal brez odvetnika.
Roko na srce,
škoda, da me nisi poklical prej.
Mislil sem, da bodo odšli, če bom odgovoril na vprašanja. –Vsi to mislijo.
Ampak policaji ne postavljajo vprašanj, temveč podtikajo mine. Je že v redu.
Paul, vem, da se ukvarjaš z ločitvami.
Ločitvami, nemarnostjo, prevarami. Mesto je premajhno za specializacijo.
Zanima me le, ali si že imel tak primer?
Ugrabitve? Ali umora?
Posilstva? Pobeglega otroka?
Talce? Ne vem, o kakšnem primeru je beseda.
In tudi oni ne vedo.
Nimajo trupla, vzroka smrti, motiva.
Niti zločina nimajo.
Samo nepotrjeno izjavo imajo
in nalog, s katerim ne bi pobral pasjega iztrebka.
Boš poskusil rebrca? Življenje ti bodo spremenila.
Kaj naj narediva zdaj? –Branita se.
Dobro, da jim nisi dovolil preiskati avta,
Če kaj odkrijejo … –Ne bodo.
Če najdejo, lahko to izključimo kot dokaz.
To ni metropola.
Vsi vedo, ko izgine otrok.
Policija rabi hitro osumljenca. Zato hitijo in delajo napake.
Zaradi naključja si v tem.
Dobra novica je, da jih moramo spraviti od tebe.
Mimogrede, Deb vaju vabi na večerjo.
Krasno. Ellen bo všeč.
Preveri kabine.
Kaj? –Preveri kabine.
Se zavedaš, da sem tvoj odvetnik in da je vsak najin pogovor zaupen?
Kajne? –Ja.
Potem bi rad razčistil tole.
Nisi bil v razmerju z Joyce Bonner?
Je tako? –Ja.
Si bil kdaj v spolni zvezi z mladoletnico?
Ne.
In s študentko? –Paul, prosim te.
Poslušaj, policaj Malloy bo skušal najti vedenjski vzorec.
Ga bo našel? –Ne, ne bo.
Ne poznam te punce, nikoli je nisem srečal.
Je to dovolj? –Zame je.
Ampak ni ti treba prepričati mene.
Kmalu te bom poklical. Tačas pa se poskusi sprostiti.
Prekleto!
Carrie danes ne dela? –Ne.
Pritisnite "da".
Prometna policija svetuje previdnost.
Še vedno iščejo Joyce Bonner.
Policija za zdaj ne poroča o napredku preiskave
o pogrešani najstnici,
ki so jo nazadnje videli na jezeru Hillside.
Ne bi morala poslušati tega?
Ne, če ni naslov "Policija vrnila profesorjev avto".
Kaj je?
Za pogrešano Joyce Bonner je vse manj upanja.
Njeni sošolci so sinoči bedeli za pogrešano 17-letnico,
policija pa ponuja 5000 dolarjev za podatke,
ki bi jih pripeljala do lokacije pogrešane najstnice,
ki so jo nazadnje videli na jezeru Hillside. Policija širi preiskavo
in še vedno išče pogrešano osebo,
a ne izključuje niti kriminalistične preiskave.
Promet je po jutranji konici znova normalen.
Žal mi je, gospa. Plaža je zaprta.
Tu podpišite, prosim.
Tiskalnik dela?
Tukaj je, kar ste natisnili.
Berem o zgodbi. Nisem je spremljal.
O kateri zgodbi?
A, o tem.
Sestrična ima prijatelja policaja.
Pravi, da vedo, kdo je kriv.
Res? Upam, da ga bodo ujeli.
Seveda ga bodo. 24 ur na dan ga opazujejo.
Birch, si pripravljen? –Sem.
Kakšna je napoved?
Kaj? –Tvoj avto.
Menjalnik.
Si dobro?
Sem, samo …
Danes sem trpel novo obliko sramu.
Dva študenta na predavanju 103.
Dva.
To ni nič. Sam sem jih imel manj.
Se spomniš pred nekaj leti?
Ves teden,
ves teden
nisem imel niti enega študenta.
Rabim to, prijatelj. Daj, no.
Ampak sem predaval naprej.
Na tablo sem pisal citate, kot ne bi bil sam.
Očka, si ujel miško?
Nisem, sem pa dal v pasti še hrane.
Množina?
Ja, še sem jih kupil.
Grem lahko s tabo, ko jo boš izpustil? –Seveda, skupaj jo bomo.
To bo družinski izlet družine Birch.
Ko smo že pri izletu,
ta konec tedna bo lepo vreme. Lahko bi šli na plažo.
Ja! –Zabavno se zdi.
Seveda.
Moti me, kot to počneš.
Kaj? Ko si umivam zobe?
Ne, na izlet na plažo mislim.
Ko kar tako rečeš pred otrokoma.
Če bi imel opravke, bi bil jaz baraba.
No, Evan, mislim …
Padlo mi je na pamet. Nisem načrtovala tega.
Imaš kakšne opravke?
Ne, ampak …
Tu bi moral ostati, če bi Paul morda poklical.
Mogoče ti bo koristilo.
Da se umakneš od vsega.
Ni pomembno, kam grem, še vedno sem …
Malo se bomo umaknili.
Koristilo nam bo.
Pripravljen sem.
Adam, Z.! Pridita, gremo!
Superfant! Gre Adam na plažo?
Ne, opravila ima. –Opravila?
Z.! Boš nakrmila Marvina?
Z., daj, gremo!
Rekla sem, da ne uporabljaj moje šminke brez dovoljenja.
Ni tvoja. –Od kod pa ti?
Našla sem jo. –Našla?
Fuj! Ni higiensko, ljubica.
Nisem je našla na ulici.
V očkovem avtu je bila.
Kdaj? –Ko smo ga čistili.
Na zadnjem sedežu je bila. Mislila sem, da je noče več.
Jaz jo hočem.
Umij se. Na plaži ne potrebuješ šminke.
Umij se.
Dobro.
Kam?
Sem?
POGREŠANA
Odpotovati bi morali.
Odpotovati.
Letos nismo šli na dopust.
Morali bi se vrniti v Španijo.
Ne bi bilo zabavno?
Vrnitev v najino kavarno.
Morali bi se preseliti tja.
Morala bi kupiti kavarno, ti jo lahko vodiš,
jaz bi učil angleščino, otroka pa bi znala oba jezika.
Prav.
Tistega dne si mi nekaj rekel. Nekaj si mi obljubil.
Se spomniš, kaj si rekel?
Obljubil si, da mi boš vedno povedal resnico.
Kaj je? –To je bilo pred vrnitvijo na univerzo.
Ne čudi me, da sem takrat to rekel.
Hočeš reči, da mi zdaj ne bi obljubil? –Ne …
Ne morem ti obljubiti tega. Nihče ti ne more.
Moral bi ti reči, da obljubim, da ti bom govoril
svojo razlago resnice, svoj spomin nanjo.
Tvoja prva obljuba mi je bila bolj všeč.
In držala te bom za besedo.
Pica? –Ja, samo odložim ga.
Kaj je, ljubica? –Marvin je izginil!
Izginil je? –Našli ga bomo. –Kako je prišel ven?
No …
Ne vem, ali sem pustil odprta vratca, ko sem ga zjutraj krmil.
Žal mi je, ljubica. Našli ga bomo. Tu nekje je.
Našli ga bomo. –Marvin!
Marvin? –Marvin!
Marvin!
Pod drevesom? –Marvin?
Marvin?
Marvin!
Drugega ji bova kupila. –Noče drugega.
Žal mi je. –Vem, da ti je.
Tudi ona ve, le malo časa potrebuje, da ti odpusti.
Zjutraj se nam je mudilo.
Evan, prosim te, ne igraj raztresenega profesorja.
Nekoč je bilo prikupno,
zdaj pa te potrebujem tukaj.
Od zdaj naprej. –Nisem namerno.
Ne mislim samo na zajca.
Ne želim se znova seliti.
Pusti prižgano. Ne grem še spat.
Prav.
POGREŠAN
Tega bom pripel.
Dobro.
POGREŠANA
Kje sem že ostal?
Očitno lahko počaka.
To je lepota časa. Vedno ga je še.
Se vidimo naslednji teden.
Krasno.
Hvala.
Naporen dan, profesor?
Potrebujete prevoz? –Ne, z avtobusom grem. Hvala.
Malo časa imam, če želite na kavo.
Ne pijem kave. Si pozabila?
Čaj, sok, vodo imajo.
Pojete vodo?
Ga. Birch. –Mož je v službi.
Vem. Z vami bi se rad pogovoril, če imate čas.
Razumem, a se ne strinjam.
Wittgenstein je ponoči
seksal s tujimi moškimi po parkih.
Kajne? Potem pa je doma pisal o jezikih
in možnosti definiranja reči, kot sta resnica in morala.
So zaradi takšnega vedenja njegovi argumenti manj vredni?
No, ne, ampak …
Ne bi mogli reči, da njegove teorije
izvirajo iz strahu, ne pa iz razumskih misli?
Kako? Dolžnost filozofskega uma je,
da se dvigne nad osebno
in razmišlja o univerzalnem, ne?
Kaj je?
Pozabite. Osebno je, vendar sva se dogovorila.
Če je povezano s snovjo, potem kar.
Za prejšnji semester gre.
No, povej, kaj te zanima.
Hvala.
Razvadili me boste.
Kako vam je všeč tu? Tukaj ste že … Kako dolgo?
Štiri, pet let? –Ja, všeč nam je.
Pet let je minilo.
Od kod ste prišli? –Iz Evanstona.
Blizu Chicaga.
Poglej, kdo je prišel!
Moj mlajši namestnik.
Spet potrebujete očkovo pomoč? –Ljubček …
Malo časa za odrasle pogovore potrebujeva.
Pojdi se igrat.
Prikupen fantič. Adam, ne?
Ne, to je naš Superfant. Velika razlika.
Z ogrinjalom je čisto druga oseba.
Tudi jaz potrebujem tako ogrinjalo.
Naporno je ves čas biti to, kar sem.
Sešila vam ga bom, če bom utegnila.
Zdaj mi želite ugoditi.
Ne, vljudno čakam, da preidete k bistvu.
Soproga pravi, da ne znam klepetati.
Prav ima.
Spomnim se, da sem hip prej pomislila,
da je to narobe, da se motim.
Da prestopam mejo.
In zakaj si to naredila?
Ne vem. Ni, da sem želela potešiti
svojo radovednost. Vem, kako je …
Potem sem prebrala vašo knjigo
in sem dojela.
Ljudje se zavestno odločajo za samouničujoče stvari
in jih tudi speljejo z:
"Nisem namerno" ali "nisem razmišljala"! Ampak to je laž.
Zadnjič sem vas videl na jezeru.
Dekle je izginilo.
Vsak starš se najbolj boji tega.
Prišel sem vas prosit za pomoč.
Kako vam lahko pomagam, glede na vse?
Ker mislim, da predvidevate, da je vaš soprog nedolžen.
Joyce Bonner je tu nekje in če je še živa, nima veliko časa.
Vedeti moram, če vaš soprog ni vpleten, da lahko iščem dalje.
Poskusil sem ga izključiti, vendar mi ne dovoli. –Povedal je, kar ve.
O tem ste vi bolj prepričani od mene.
Mislim, da obstaja neznani del nas,
kot je id, ki ima raje uničenje.
Celo hrepeni po njem.
To, kar imenujemo krivdo,
je samo strah pred tem neznanim delom našega uma.
Evan?
Kaj meniš? Sem zmešana?
Oprosti, videl sem, da mi je ušel avtobus.
Tvoja ponudba še velja?
Na zadnjem sedežu soprogovega avta smo našli rjave lase.
Primerjali smo jih z vzorci z Joyceine krtače.
Ujemajo se.
Vam sem povedal prvi.
Niti moj partner ne ve tega.
Če mi lahko poveste, kaj je dekle počelo v avtu,
to ne bo prišlo iz te sobe.
Vem, zakaj ste odšli iz Evanstona.
Vsaj uradno različico poznam.
Fakulteta ni želela v podrobnosti.
Gotovo je bilo težko.
Kako dolgo ste poročeni?
15 let.
Ja. So bila vsa leta lepa? –Niti ne.
Oba sva imela svoj razlog za odhod iz Evanstona.
Zelo različen razlog.
Ne mislite, da veste, za kaj gre.
Mislim, da je čas, da odidete.
Hvala za pomoč.
Čudovit dom imate.
In trudim se zanj.
Najlepša hvala.
Nasvidenje.
Doma je. Oprosti. Če bi vedel, bi jo poklical.
Nič hudega.
Hvala za prevoz.
Filozofi so izumirajoča vrsta, profesor.
Bolje je, da nas je več.
Je kdo doma?
Ellen? –Očka je doma!
Očka, policist se je vrnil.
Spet?
Ljubica?
Klicala sem te. Kje si bil?
Ti odpelji Zeldo, jaz bom nesel Adama.
Saj bom lahko. Samo prst je.
Evan Birch.
Lase? –Rjave lase na zadnjem sedežu.
Ujemajo se. –Očitno so mi jih podtaknili.
Evan, premisli. Je možno, da je bila punca v tvojem avtu?
Ne, kolikor vem.
Mogoče ne veš.
Si pustil kje odklenjen avto?
Mogoče pri jezeru? –Nisem.
Si vozil avtoštoparje? Pa na univerzi? Pelješ kdaj študente?
Ne družim se s študenti.
Nisem vprašal tega.
Enkrat sem peljal neke srednješolce.
Priprave so imeli v kampusu.
Tri dekleta in fanta. Deževalo je.
Je bila Joyce Bonner med njimi?
Morda. Možno je.
Imaš seznam?
Ja. Poslušaj, zamujam na predavanje.
Pogledal bom, ali je na seznamu. Dobro bi bilo, če bi bila.
Po eni strani bi pojasnilo lase,
bi te pa tudi povezalo s pogrešanim dekletom.
Pozneje te pokličem. –Prav.
Tematika današnjega eseja: dokažite, da stol obstaja
Če je hotel kdo v mojem rodnem kraju dokazati, da stol obstaja,
jo je dobil z njim po glavi.
Pregledali smo vaš avto.
Podpišite, vaš je.
Torej mi lahko brez dovoljenja vzamete avto, vrnete pa ne?
Ne izmišljujem si obrazcev, samo izpolnjujem jih.
Najbrž ga niste vrnili na moje mesto. –Nisem.
Na policijsko parkirišče morate ponj.
Pol ure po cesti 35.
Če želite, vas lahko peljem.
Ni treba, sam bom šel ponj, hvala.
Še kaj?
Ne razmišljate veliko o mojem delu.
Če pa malo premislite, sva v isti panogi.
In katera panoga je to? –Dokazi.
Iskanje resnice.
Resnica se skriva za argumenti,
analiza, razmišljanja.
Razum nas pripelje do resnice. Ne skriva je.
Od nekdaj trdim, da je resnica nagonska.
Recimo ta vaš primer na tabli.
Meni se zdi odgovor dokaj preprost.
Res?
Izvolite, dokažite, da ta stol obstaja.
Kateri stol?
Katero šolo ste končali?
Diplomiral sem na Seton Hallu.
Pravo na Fordhamu.
Odvetnik?
Ste bili aktivni?
Oddelal sem svoje v pisarni državnega tožilca.
Ampak mi ni bilo všeč.
Nisem smel nositi pištole.
To je moja najmlajša hči Katie.
Z Joyce hodi v šolo, ampak se ne poznata.
Različne družbe.
Veste, skoraj bi jo spravili v vaš poletni program na Addisonu.
Tistega, kamor je hodila Joyce.
Kdo ve?
Lahko bi se spoprijateljili.
Program je obširen.
Ne spoznajo se vsi med sabo.
Mislite na profesorje in učence?
Me zaslišujete brez odvetnika, detektiv?
Ne bi si drznil. Kar tako vprašam.
Bi Katie spoznala vse profesorje, če bi hodila tja?
Ne nujno. Učenci so omejeni na tri predavanja.
15 profesorjev imamo.
Seveda pa se lahko srečajo.
Res? Kako?
Recimo, lahko se zgodi,
da Katie dobi naliv.
Z nekaj prijatelji,
dvema dekletoma in fantom.
Morda jim profesor ponudi prevoz iz knjižnice
do študentske menze.
In morda si Katie popravlja šminko na zadnjem sedežu.
Ali si krtači mokre lase.
In tako je po naključju ostal kak las
v profesorjevem nevzdrževanem avtomobilu.
To šteje kot spoznavanje?
Ne, če pa bi prebral njen dnevnik
in bi omenila starejšega moškega, ki ga je spoznala,
bi govoril z vsemi, ki jih je na daleč srečala.
Berete hčerkin dnevnik?
Vsako stran.
Preden pozabim.
Tole sem našel v vašem predalu.
Vsekakor bi vam rad vrnil.
Kaj pa je to? –Vi mi povejte.
Najbrž mislite, da sem se dobil z Joyce Bonner
pri vodnjaku hotela Sanders ob sedmih.
Sanders je v Chicagu.
Vsaj bil je. Pred štirimi leti so ga zaprli.
Takrat je imela Joyce 13 let.
Ampak se mi ne zdite takšni.
Najprej sem mislil, da so smeti,
toda avto ste kupili pred tremi leti
in vem, da ne kadite, zato sem sklepal,
da ste to obdržali iz sentimentalnih razlogov.
Ne sodi to v vašo frajersko vrečko za dokaze?
Sodi?
Čigav rokopis je to? –Nimam pojma.
Vaše soproge? –Ne.
Mislim, da ne.
Bi peljali počasneje? –Seveda.
Črke so okrogle.
Skoraj se dotikajo.
Veste, kdor konča program Anonimnih alkoholikov,
nosi s sabo kovanec,
ki ga spomni, naj ne pije.
Tudi vi takole vrtite vžigalice.
Ustavite klinčev avto.
Se zavedate, kam to vodi?
Prosim, bi me odpeljali do mojega avta?
Frank!
Izvoli.
2567.
On bo uredil.
Zdravo.
Oprosti, ker sem pozen.
Parkirišče bi lahko bilo tudi v drugi državi.
Ne bova zdaj o tem.
Breskvice.
Popolne breskvice?
Kaj je?
Tvoj obraz opazujem.
Zakaj?
Ne smem gledati tvojega obraza brez skritih namenov?
Lahko, toda občutek imam, da ni tako.
Rada bi, da mi poveš resnico.
O čem?
Kaj je počela v tvojem avtu?
Kdo? –Si mislil, da ne bom izvedela?
Da imajo dokaz, da je bilo dekle v avtu?
Nisem te hotel dodatno obremenjevati.
In si mi zatajil? –Ne.
Pred svojo soprogo?
Zelda je našla njeno šminko.
Kaj je počela v tvojem avtu?
Lahko bi ti pojasnil, toda tako ne boš verjela.
Ne govoriva o meni. –Pa govoriva.
Včasih si bila razumska; imela si dokaz za kaj ali pa ne.
Zdaj pa se ukvarjaš z občutki, ugibanji, preganjavico.
Ti je policaj povedal?
Sta se zadnjič pogovarjala o tem?
Krasno. Je prosil, da te ozvoči?
Trudim se,
da bi ti znova zaupala.
Mi zdaj ne zaupaš?
Že pet let ti ne.
Prihranil ti bom trpljenje, da spiš nocoj ob meni.
Prosim? –Našli so jo.
Kaj? –Kristus, vse jutro te kličem!
Ribiči so jo našli. Menda je plavala ob jezu.
Kaj to pomeni? –Da ne smeš brez mojega dovoljenja govoriti z nikomer.
Čakajo poročilo obdukcije. Potem se bodo odločili, ali naj te obtožijo.
Pokličem, ko kaj izvem.
Do takrat pa se vedi normalno. –Normalno?
Krivci nekaj skrivajo. Nehati moram.
Profesor Birch? Profesor Birch,
lahko govorimo z vami?
Profesor, imate malo časa? Bi dali izjavo?
Dr. Birch? –Samo nekaj vprašanj.
Profesor Birch?
Škandali vedno pritegnejo občinstvo.
Koliko mladih filozofov.
Ne smemo tratiti časa.
Zakaj mi nisi povedal? –Ni bilo kaj.
Očitno sem bil pri jezeru, ko je dekle izginilo,
zato me je policija zaslišala.
Ker bi morda kaj videl?
Morda so še druge povezave.
Recimo?
Bila je v našem poletnem programu
in morda sem jo enkrat skupaj z drugimi peljal,
ko je deževalo. –Me mora zelo skrbeti?
Zakaj? Si jo tudi ti peljal?
Zaposlen si na tej univerzi.
Kar ogroža tvoj ugled, ogroža tudi fakulteto.
Vem. –Torej moram izvedeti
pred klinčevimi novinarji! –Dobro.
Iz Chronicla so klicali in hoteli izjavo.
Govoril sem bedarije.
Zakaj? Kaj si rekel?
Da povsem zaupam svojim profesorjem
in da sem prepričan, da bo policija dr. Bircha
izključila kot osumljenca. –Krasno.
Evan, se mi bo to maščevalo?
Ne bo, Bob.
Podpiram te, vendar ne boš več predaval.
Ravno sem predaval polni učilnici.
Se slišiš? Niso prišli zaradi predavanja.
V pisarni delaj. –Veš, da je univerza
zame na prvem mestu. –Evan!
Odločil sem se že.
Adam, bodi velik fant in se pripni.
Ljubica,
se spomniš tistega dne, ko je očka zamudil pote?
Se spomniš česar koli, kar je rekel
ali zakaj je zamujal?
Živjo, prijatelj. Imaš kostum?
Ja, čudovit je. –Poglej ga.
In ti? –Nisem ga hotela.
Zakaj me nisi poklicala? Šel bi z vami.
Našli so jo.
Ja, Paul mi je povedal.
Boš rekel samo to?
Kaj pa naj rečem?
Po obdukciji bom vedel, ali me bodo obtožili.
Dobro.
Hvala.
Poglej te okostnjake!
Zakaj ima nevidni mož obliž?
Se je poškodoval?
Ne obliža, ampak povoj.
Ima ga, da ga drugi vidijo.
Sladkorna jabolka!
Lahko dobim tole, očka? –Zdravo, John.
Jaz sem spodaj. Katero bi rad? S posipom?
Eno s posipom, dve z oreščki.
Zelda, boš z oreščki?
Zelda?
Kam je izginila? Zelda?
Zelda!
Adam, ostani z Johnom. Lahko popaziš nanj?
Zelda! Zelda!
Zelda! Kaj počneš?
Ustavite jo! –Kje gori? –Pazi, kod hodiš!
Kje imaš pamet? –Trenutek.
Moja hči je.
Je to res? Je to tvoj očka?
Ne. –Zelda Frances Birch!
Pomirite se. –Ne bom se!
Moja hči je in odpeljal jo bom domov. V godlji je. –Umaknite se.
Sem bil jasen?
Ti je ime Zelda?
Dobro, Zelda, povej mi po resnici.
Je to tvoj oče?
Osebno izkaznico, prosim.
Ne morem verjeti.
Nimam je pri sebi.
Dobro, sedi noter.
Zlezi gor. Pomagaj ga pripeti.
Izvolite. –Oprostite zaradi zmede.
Danes ne moreš biti dovolj previden. –Se tako reče temu? –Daj, no!
Vso noč imam, mlada dama.
Skomiganje z rameni žal ne bo dovolj.
Žal mi je.
Ves teden si komaj kaj spregovorila z mano.
Vem, da je trenutno noro. Te to daje?
Ne. –Kaj pa je?
Obljubi, da ne boš povedal mamici.
S tvojo mamo nimava skrivnosti.
Če pa mi poveš, se bom odločil, ali mora vedeti.
Vprašala me je o tistem dnevu, ko si prišel pome v tabor.
Ko si zamudil.
Z., bodi iskrena.
Povsem iskrena.
Misliš, da sem povezan s tem, kar se je zgodilo tisti deklici?
Ne. –Dobro.
Ker nisem.
Saj me poznaš.
Še mravlje ne bi pohodil.
Poročilo obdukcije je prišlo.
Ja?
Dobro.
Hvala.
Je Evan Birch doma? Detektiv Malloy sem.
Nocoj imajo nekaj na univerzi.
Prav, pojdiva. Saj je samo univerzitetna zabava.
Preživela bova.
Zmeniva se, kaj bova rekla.
Resnico. Da je nezaslišano, da naju vlečejo za nos
in da upava, da se bo kmalu razpletlo.
Drživa se.
Nezaslišano, kako naju vlečejo za nos.
Kmalu se bo vse razjasnilo.
Upajmo.
Takšne situacije pokažejo naš pravi obraz.
Veš?
Chardonnay in viski s sodavico.
Še enega za po poti. Dvojnega brez vsega.
Groza, kaj vama počnejo. Lahko jih tožita.
Bitko po bitko.
Najpomembneje je Evana spraviti nazaj v predavalnico.
Kako to mislite?
Izvoli.
So ti vzeli predavanja?
Mislim, da mi je ušlo, prijatelj.
Oprosti. –Do kdaj?
Do spomladi, drugega Kristusovega prihoda.
Kdo ve. Živjo, Barbara, čudovita si.
Se lahko za hip pomeniva? –Lahko.
Oprostita.
Se zabavaš? –Kdaj bi mi povedal?
Ne smej se mi! –Kaj je?
Kdaj se je to zgodilo? Zakaj mi nisi povedal?
Roko na srce, to je trenutno najmanjša težava.
Misliš, da so najini prihodki najmanjša težava?
Poslušaj, opraviva tukaj
in potem se lahko prepirava doma.
Ne! Takoj grem domov!
Zakaj? Da boš lahko zasliševala Zeldo?
Zasliševala? –Kako pa bi rekla temu?
Te je policaj že dobil na svojo stran? –Spusti me!
Pomiri se. Spij kaj. Sedi, prosim.
Zakaj? Da lahko buljijo v naju?
Neverjetno, kako naju vlečejo za nos.
Toda kmalu se bo vse razjasnilo. Slišiš, kako neumno se to sliši?
Slišim tvoje neumne besede. Prosim, pomiri se!
Nočem več biti mirna!
Zadnje čase je pod stresom.
Ellen!
Kaj te je pičilo? –Mene?
Ja. –Vrni se tja in prodajaj svoje sranje.
Jaz grem domov. –Je tako?
Malo se zaplete in odideš?
Kaj pa tisto "v dobrem in slabem"?
Mi boš pridigal o obljubah?
Kaj je to? –V predalu tvoje mize sem našla.
Kdo je to napisal?
To si našla? Se je čudežno prikazalo
ali si brskala po moji mizi? –Preiskala sem tvojo mizo.
Vso hišo.
Kdo je to napisal? –S čim sem si zaslužil to nezaupanje?
S čim? Dobro veš!
Evanston! Resno?
Kristus, še milijontič! Nič se ni zgodilo!
Videla sem, kako si jo natepaval v pisarni!
Nisem je natepaval v pisarni!
Veš, česa ne razumeš?
Sploh mi ni več mar, da si to naredil.
Resno.
Ampak ta laž,
ko toliko let govoriš meni
in sebi, da se ni nič zgodilo …
Zdi se mi, da si začel verjeti vanjo.
In groza me je tega, o čem se še lahko prepričaš.
Pritisnite "da".
Lahko dobim viski? –Ja.
Smem telefonirati?
Detektiva Malloya iščem.
Rad bi prijavil zločin.
Se lahko pogovoriva?
Seveda.
Kar naprej.
Sama.
Naporna noč?
Ja. –Bi kavo?
Kaj ste naredili?
Težko vas je izslediti.
Kje ste bili?
Detektiv, imate kdaj težave s spominom?
Ljudi, krajev, časovnega zaporedja?
Veliko študij sem prebral o tem.
Fascinantno je.
Spomin je najmanj zanesljiva možganska funkcija.
Zanesljiva je toliko, da povečuje človekovo dojemanje sebe,
namesto točnega opisa
preteklih dogodkov.
Bo to na izpitu?
V Evanstonu sem imel študentko.
Carol.
Imela …
Imela sva razmerje. Starši so grozili, da bodo tožili univerzo.
Vsaj mislim.
Ellen je bila noseča.
Dal sem odpoved in se preselil sem.
Vendar pa se tudi spomnim, da se ni zgodilo nič.
Skušala me je poljubiti.
Zavrnil sem jo. Razjezila se je in rekla staršem,
da sva imela spolne odnose in zato smo morali proč.
Ne spomnim pa se, kaj od tega se je res zgodilo.
Ne enega ne drugega ne morem dokazati.
In brez dokazov …
Morda …
Morda sem ubil to dekle.
Tistega dne sem jo videl na jezeru.
Stopil sem k njej.
Spomnila se me je,
ker sem jo enkrat peljal.
Veliko je vedela o meni, prebrala je mojo knjigo.
Zaljubila se je vame.
Vprašala me je, ali se želim sprehoditi.
Poznala je staro pot okoli jezu.
Rekel sem, da bi bilo to lepo.
Bila sva sama, tiho je bilo, razgled je bil čudovit.
Nihče me že dolgo ni tako gledal.
Ljubim te.
Postalo je vroče.
Skušal sem ji prijeti roke,
da se ne bi mogla premikati,
da bi jo lahko obvladal.
Poskusila me je poriniti, nato je zbežala.
Tekel sem za njo.
Nisem želel, da bi kaj narobe razumela.
Spotaknila se je.
Padla je in udarila z glavo.
Zgrabila me je panika. Nisem vedel, kaj naj.
Porinil sem jo noter.
Ni bilo namerno.
Nič od tega ni bilo namerno.
Evan!
Moško stranišče je za vogalom, če se želiš umiti.
Sem aretiran?
Ne.
Preberi tole.
Končno poročilo obdukcije.
Nisi ubil Joyce Bonner.
Padla je s skale na drugi strani jezera.
Nesreča je bila. Niso je našli pri jezu.
Namenoma smo sporočili lažno informacijo.
Obdukcija je pokazala, da ima zlomljeni zapestji.
Najbrž se je za kaj prijela.
Zlomila si je vrat. Padec jo je takoj ubil.
Zato smo te skušali poklicati sem.
Ne razumem. Ravno sem priznal …
Primer je zaključen.
Ni z glavo udarila ob kamen,
ni dokazov odnosa niti ruvanja,
pod nohti ni kože,
ni modric. Lahko bi še našteval.
Govorim vam, da sem jo ubil …
Lahko to dokažeš?
Ker meni ni uspelo.
Vem, da si bil tisti dan tam.
Vem, da je bila v tvojem avtu
in vem za tvojo preteklost s študentkami.
Toda ljudje puščajo sledi,
vlakna z oblek,
koščke kože, odtise stopal.
Ampak razen tvojih zapiskov v košu ni nobene tvoje sledi.
Ni dokazov, da si storil kaj več od tistega, kar si povedal na začetku.
Ko si šel po hčer, si pozabil na čas.
Ni dokazov, da si sploh videl Joyce Bonner.
Brez dokazov pa …
Policija se zahvaljuje za sodelovanje.
Opravičujemo se za vse nevšečnosti.
Policist te bo odpeljal domov.
Me boste izpustili? –Nisem duhovnik.
Bi rad natepaval študentke v gozdu? Izvoli.
Nisi ne prvi ne zadnji.
Ampak ne prosi mene za odpuščanje.
Nisem psihiater.
Kot ti sem.
Nekdo, ki išče dokaze.
In ko jih najdem,
se jih oklenem bolj kot ti.
Naj se naspi, potem pa odpelji g. Bircha domov.
Družina ga čaka.
Prilegel bi se mi požirek.
Očka je doma!
Zdravo, otroka.
Ujeli smo ga, očka!
Koga?
Herbie mu je ime. Ga lahko obdržimo?
Prosim! V Jinxovi kletki bo. Jaz bom skrbela zanj.
Obljubim!
Kaj pravi mamica? –Da se morava odločiti skupaj.
Odnesi ga gor, pa se bomo pogovorili.
Zaključili so primer.
Nesreča je bila.
Padla je. Konec je.
Kaj?
Zakaj nisi vesel?
Nikoli me ni skrbelo Malloyevo mnenje.
Kaj imaš na roki?
Neumnost. Napil sem se in …
Razumel bi, če bi želela oditi.
Tudi otrok bi to razumel.
Prosim, opravičiti se skušam.
Nočem opravičila.
Kaj pa želiš?
Najino staro življenje.
Najin zakon.
Želim, da razkrijeva vse skrivnosti zadnjih petih let.
Odpri. Kar koli piše, od kogar koli je, odpri.
Ni novih začetkov.
To smo poskusili s selitvijo sem.
Greva lahko le naprej.
Skupaj ali vsak zase.
Ne morem spremeniti tvojih dejanj.
Ne morem spremeniti, da sem gledala tvoje odločitve,
ki bi lahko uničile vse, kar sva ustvarila.
Ellen, kakor koli se boš odločila,
obljubim, da ti ne bom več lagal.
Vedno bom govoril resnico.
Ja.
Vedno resnico,
ne pa svoje razlage resnice.
Ljubim te.
Anna?
Ne!
Anna? Anna! Anna!
Anna!
Anna! Anna!
Anna, zbudi se!
Pusti me, jebenti!
Anna!
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: www.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production